Dust vas vabi na posebno vizualno izkušnjo.
Hvala, da ste se nam pridružili pri raziskovanju globin
nepoznanega, temnega, osamljenega in tihega kraja …
Oceana.
Večinoma je še neraziskan, a nam že toliko vsega razkriva.
Raznovrstna bitja živijo pod njegovo gladino.
Mogoče ste ga izkusili malo pod površjem,
a znanost, naš najradovednejši potnik, želi več.
To je morska mrzlica.
DrSi predstavlja MORSKA MRZLICA
Hvala!
Me veseli. Lepo te je videti.
Boš kos torte?
Se jim ne boš pridružila?
To ni zame. Poglejte, ta parazit ni globokomorski.
Na popolnoma napačnem kraju je. –Ne, ti si.
Kdaj se moraš vkrcati? –Ob treh. Ampak to je pomembno, profesor.
Tvoj doktorat pa ni?
Me boste vrgli, če ne grem? –Ne bo mi preostalo drugega.
Pojdi že.
Poznam svoje moči. Dobra opazovalka sem, prepoznam vzorce.
Izvrstna znanstvenica si, o tem ni dvoma.
Potrebujem svoj prostor, ne morem delati z drugimi.
To je bolj podobno … –Siobhan! Rojstnodnevno torto smo prinesli.
Imaš tu sploh kakšnega prijatelja? –Ampak … –Pojdi že!
Umaži si roke, spoznaj kakšnega prijatelja.
Pa sem že mislil, da te ne bo. –Oprostite.
Kapitan bi mi razparal čreva in si naredil podvezice. –Ogabno!
Tam je! Niamh Cinn–Oir!
Prišla je!
Ne razmišljaj, samo skoči.
Pomagaj ji.
Siobhan, to je moja teta Ciara. –Sem slišala, da si znanstvenica.
Očarljiva je.
Sem te kdaj razočaral? Razen takrat, ko sem te.
Potrebovali bomo čudež.
Želita spoznati našo študentko? –Pa je le prišla.
Jaz sem kapitan Gerard. To pa je Freya, prava šefica.
Vikinginja je. Skrbi za našo varnost.
Siobhan, kajne?
Gerard, ne pozabi govoriti z Omidom.
Johnny …
Vse bolj te skrbi.
Naša voda je, pomembno je.
Kdaj pride prestolonaslednik? –Čez tri tedne. –Ja?
Potem pa si bom moral začeti iskati nekaj drugega.
Tvoje delovno mesto bo na razpolago, praviš?
Pomiri se. Rekel sem, da bom šele začel iskati.
Vedno rečeš to.
Vse v redu? Lahko gremo? –Ja.
Samo še preverim njegovo delo in popravim par stvari.
Poslušaj, dolžni smo ti denar. –Super.
Zadnji delež boš dobil zraven tekočega. –Kaj?
Takoj ko se vrnemo, obljubim. Ti je prav?
Kapitan, otroka bom dobil. –Vem. Dobil boš svoj delež.
Lahko zdaj gremo?
Ja. –Dobro. Oddolžil se ti bom.
Tokrat potrebujemo res velik ulov.
S čim se ukvarjaš?
Torej … Identificiram in ekstrapoliram vzorce
iz sprememb globokomorskega živalskega obnašanja.
Potem ustvarim algoritme in računalniške simulacije
za napoved ekoloških rezultatov.
Zanima me, kaj bo tvoje delo na krovu?
Fotografirala bom vaš ulov, če najdem kakšne anomalije.
To ne bo težko. Vse sorte poberemo.
In opraviti moram še kratek potop.
Pod vodo? –Se potapljate?
Ribiči ne plavamo. –Zakaj ne?
Ker je bolje iti hitro. Nihče se noče utopiti počasi.
Sudi! Nisi še spoznal Siobhan.
Jebenti! –Tudi njo veseli.
Kapitan ve za to?
Zdaj ve.
Rdečelaska. –Njeno pristojbino smo že zapravili.
Vem, vendar si ne smemo privoščiti nesreče.
Potem misliš, da barva mojih las prinaša nesrečo?
Dve razlagi obstajata glede tega.
Ne morem spremeniti tega, kar sem. –Ja, vem. Morda bi …
Ne bi bilo slabo.
Dvignite sidro.
Potem pa pojdimo.
Izberi si pograd.
Zakaj so samo štirje? –Delamo v izmenah. Trije spijo, trije delajo.
Kako dolga je izmena? –Za dve uri lahko zaspiš.
Kaj? Pomanjkanje spanca vpliva na kognitivne sposobnosti.
Ne govori! –Čustvene izpade dobiš.
Na koncu komaj vem zase. –Celo psihoze.
Morska mrzlica. Se zgodi.
Kreten, daj no. Nisi v izmeni.
Gospod, zaščiti nas pred nevarnostmi iz globin.
Napolni nam naše mreže in nas varno popelji v pristan.
Amen.
Opravite še zadnje klice, kmalu bomo brez signala.
Na ribolovnem območju smo.
Poglej si to.
To!
Naš sistem filtracije vode.
Več let si lahko na morju, pa imaš vedno svežo vodo.
Čarovnija je. –Čarovnija? Kam pa si hodil v šolo?
Tja kot ona. –Naša doktorska študentka Siobhan.
Koliko filtrov? –Trije. Naraščajoči merilniki.
Ionizator? –Tam.
Si ti zasnoval to? –Ja, sem. –Genialno je.
Zakaj nimaš boljše službe?
Naj te ne zavede njena zmagovalna osebnost, ker zna biti zelo neposredna.
Ne, samo za tako nadarjenega inženirja se mi zdi to mizerna služba.
Ja, no … Veš …
Čakam na pravo priložnost. Ne dotikaj se tega!
Si v redu? –Ja, nič ni. –Si prepričana?
Potrebuje prostor za delo. –Ne tu, žal. Prenevarno je.
Nisem se poškodovala. –Bojim se, da se bom jaz.
Lahko delaš tukaj. Ni vedno tišina, ampak …
Super je, hvala.
Te zebe?
Mati božja, rdečelaska.
Daj dol. Zdaj si tukaj, bolje, da se te navadimo.
Niamh Cinn–Oir kliče Obalno stražo. Konec.
Freya, si dobila mojo pošto? Koordinate zaprtega območja.
Pizda! Točno tu, kjer smo mi.
Sprejem. Pluli bomo čez. Konec.
Nimate dovoljenja. Na tem območju so kiti in tjulnji. Konec.
Razumem. Konec klica.
Srečno. Obalna straža končuje klic.
Pa je šel naš ulov. –Dobili bomo rakovice.
Nočeš? Tudi prav.
Si lačna?
Ne, ne. Nisem, samo …
Ugasni.
Si vsako noč tu?
Pridi nekaj pogledat.
Bioluminiscenčni fitoplankton.
Ena od zgodb o Niamh Cinn–Oir.
Tako je bila žalostna zaradi izgube svojega ljubimca Oisina,
da se je žrtvovala morju.
Se je utopila? –Ne.
Nesmrtna je. Njeni lasje so tisti, ki razsvetljujejo morje.
Hvala.
Tukaj?
Kiti na desnem boku. –Kaj?
Poglej. –Vidim.
Dva sta. Ju vidiš? –Ja.
Tjulenj je zraven.
Poglej, zadaj je še en. –Jih ne vidiš? –Vidim, samo …
Kiti se običajno ne zadržujejo na ribiških poteh. Ne marajo hrupa.
Nekaj je narobe. –Ne začenjaj. Kiti so dober znak. –Zelo dober.
Še ena jata je spredaj. Manj kot miljo. Velika je.
Freya?
Kaj? –Ta jata se precej hitro premika.
Si v redu? –Jezus Kristus!
Jezus, kaj smo zadeli?
Omid, kakšna je škoda spodaj? Omid?
Lahko pošlješ dol študentko?
Siobhan?
Nekaj spreminja teksturo lesa.
Tonemo?
Ne, vse je v redu.
Takoj pojdi po majhne profilne čepe.
Zmigaj se!
Reci, da veš, kaj je to.
Kot da bi nekam nasedli.
Niamh Cinn–Oir kliče Obalno stražo. Oglasite se.
Odpeljal si nas na zaprto območje.
Kaj je to?
Morda razlitje kemikalij?
Kaj se dogaja? –Ne vem.
Bomo potonili? –Ne vem. –Kaj? –Siobhan, Jezus Kristus!
Bomo potonili? –Ne bomo.
Preklet kreten si, veš to?
Bog ve, v kaj smo se ujeli. Karkoli bi lahko bilo.
Ljubi Jezus …
Nas je to ustavilo? –Ja, nekaj leze skozi luknjo.
Kristus!
Kaj je to?
Lahko bi bila vrsta vitičnjaka.
Imaš s sabo opremo za potapljanje? –Imam.
Itak si se hotela potopiti.
Potem se lahko zdaj, in odstraniš tega vitičnjaka.
Ampak to bi lahko bilo karkoli! –Niso zato tu? Zaradi anomalij?
Poslušaj, pazil bom nate.
Nož za paranje je. –Naredi, kar lahko.
Ne grem več tja dol! –Kaj? –Kaj se je zgodilo?
Opiši, kako so izgledali.
Kaj?
Ena žival je. Ogromna žival.
Podobna vitičnjakom? –Ne, niti ne.
Vezivno tkivo je. –Povezano s čim?
Kot vitice. Ogromno vitic.
Voda je motna. Ne ve, kaj je videla.
Freya … Ligenj! Stavim, da je nekakšen ligenj.
Bolj je bilo podobno nekakšnim ožigalkarjem,
ampak lahko bi bil ligenj.
Ampak če je, tako velikega še nisem videla. Ogromen je!
Velikanski ligenj! –Ga dvignemo? –Ja!
Vsi na krov, hitro! –Ne …
Prosim, poklicati moramo pomoč. –Ne bom nam hudega.
Ligenj ne more ohranjati svoje telesne teže v plitvi vodi.
Malo ga dvignemo, pa se bo izpustil ladje. Tako se bomo rešili.
Johnny, dvigni ga.
Nadaljuj.
Gerard …
Ustavi.
Pizda!
Naj nekdo potegne zavoro! –Potegni jo že!
Pizda!
Oprosti … Pomiri se. Počasi!
Zunaj je še ena ladja! –Kaj? –Tam!
Barabe. –Neverjeten si.
Razdeliti si bomo morali dobiček.
Morda imajo boljši vitel.
In radio.
Gerard ne more sam odveslati tja.
Ne bom se približal tisti stvari. Niti slučajno.
Slaba zamisel je. Samo počakajmo na Obalno stražo.
Dajte no, v bližini je trgovska ladja. Lahko bi nam pomagali.
Bom šla jaz.
Jaz tudi. –Ne.
Ger, mi trije.
Halo? Je kdo na krovu?
Dobre vlečne mreže.
Iz obupa storiš marsikaj.
Halo?
Uničili so radio. Zakaj bi storili to?
Ne razumem. –Poslušaj.
Ničesar ne slišim. –Točno.
Raje pojdimo.
Je kdo spodaj?
Johnny, pojdi.
Pridi, Siobhan.
Je kdo tam?
Halo?
Jezus Kristus! –Prekleto.
Očitno se jim je zmešalo.
Mojbog!
Pizda.
Morska mrzlica. –Kaj?
Brez spanca. Ko se zmeša enemu, se razširi še med ostale.
To bi pojasnilo samomor, toda oči … –Najbrž so bili ptiči.
Nikomur ne povej za to. –Nič? –Čisto nič.
Kako se bomo zdaj vrnili domov?
Omid?
Kako je šlo? Imajo vitel?
Svoje težave so imeli. Ne moremo si pomagati.
Nekaj bi vam pokazala.
Tista reč nas je izpustila. Svobodni smo!
Ti nisem rekel, da bo vse v redu?
Ko žival nekaj ujame, tega ne izpusti kar tako.
Morda smo jo ranili, ko smo jo skušali dvigniti.
Lahko bi izločila kaj obrambnega. –Obstaja možnost. –Morda strup.
Mi pa smo imuni nanj. –Ali pa prebavljivo snov. –Ladja je neužitna.
Velika masa se nam približuje.
Ali pa se vrača.
Freya, brez ulova smo. –In če nas ta reč napade?
Ujeli jo bomo v mrežo, preden se nam uspe približati. Vemo, kaj je.
Tvegano je. –Sem te že kdaj razočaral?
Če hočeš, lahko takoj zdaj odplujemo domov.
Toda če storimo to, bomo ostali brez ladje.
Izgubili jo bomo.
Vrzite mrežo. –To!
To! –Razturamo!
Kaj boš s svojim deležem? –Za dele pri motorju bodo.
Omidova zarjavela kripa? –Daj no, dober motor je še.
Ni motor, ampak ljubezenski stroj.
Kako ji je že ime? Alice …? –Alison O'Reilly. –O'Reilly! Ja!
Gonim jo po avtocesti. Samo nov karter potrebuje.
Sanje vsakega dekleta … –Pizda.
Si v redu?
Čisto sem izčrpan.
Je vedno tako? –Včasih je grozno.
Na morju se zgodi marsikaj. –Stvari na tisti ladji?
Obalna straža bo poskrbela za to. Videl sem že hujše. –Hujše si videl?
Poslušaj …
Ti lahko nekaj svetujem?
Tu smo. Na varnem. Pozabi na vse.
Za trenutek. Spočij se.
Mi preostane kaj drugega?
Se spogleduješ z mano?
Ne. –Ker so se že spogledovale z mano.
To pa sigurno. –Ne, hočem reči …
Nič ne bi imel proti, če bi se.
Najboljši ulov v zadnjih mesecih. Nesreča nas je končno zapustila.
Skrajni čas je že bil! –Hej, družba. –Sranje!
Pazi na glavo. –Ni svežih brisač? –Saj si se že stuširal. Kar poglej se.
Tista sluz je povsod. –Johnny, teta je rekla, da si nocoj v kuhinji.
To mi zveni znano. –Ste v redu?
Pridi, sedi.
Omid. –Ja? –Si pripravljen na odgovornosti očetovstva?
Vroč izgledaš. –Hvala. Isto sem hotel reči zate, pa si me prehitela.
Hočem reči, da imaš morda vročino. –Ravno sem prišel izpod tuša.
Pol ure si bil notri!
Vohate to? Aja, drek od …
Si se zadnje čase kaj pogledal v ogledalo? Nekaj črnega imaš na faci.
Posluh. Rdečelaska gor ali dol, boljše študentke še nismo imeli.
Imam prav? –Nazdravimo! –Jeklene živce ima. –To pa res.
Dokler ne bo skušala poiskati zavore za vitel!
Ti si bil še slabši. –Morali smo te naučiti jesti špagete.
Ne, špageti so trapasti. To dobro veš.
Kdo je bil tisti, ki je skoraj uničil motor? –Dovolj imam …
Vrv mu je zdrsnila na propeler. –Vrv okoli propelerja. Hudo je bilo.
Zagozdila se je in ustavila motor. –Bom pa vsaj postal dober inženir.
Kakorkoli že … Na najboljšo študentko, ki smo jo kdaj gostili.
Na zdravje!
Si v redu?
Pridi, greva plavat.
Čakaj. Kaj je rekel? –Da bi rad šel plavat.
Ustavite ga že, prekleto! –Jezus Kristus. –Kam gre?
Johnny, stoj. –V redu sem!
Pustite me, nič mi ni. Malo se grem namočit.
Za pol minute. Takoj bom ven. –Ne delaj tega. –Pridi.
Plavat grem. –Ne greš noter. Nikamor ne greš!
Pomiri se.
Norec, zunaj je prekleta pošast!
Kakšen bedak bi skočil z ladje, da bi očaral dekle?
Kaj hudiča, Johnny? –Na čem si? –Na ničemer.
Če si na ladjo prinesel droge … –Nisem. Ne bi jih.
Si mu ti kaj dala? –Ne, vročino ima. Lahko, da se mu je roka okužila.
Pokaži roko. –Dobro sem. Samo prespati moram to.
Johnny, ti pregledam oči?
Kaj?
Mislim, da sem nekaj videla. –Daj meni.
Pridi bliže.
Nič ne vidim. –Mojbog, skoraj sem se že ustrašil.
Ne bodi živčna, pomiri se. Ti pa se naspi.
Potem pa grem.
Pizda! –Jezus, Johnny!
Pomiri se.
Pokaži. –Kaj je?
V redu je, pomiri se.
Nič ne vidim.
Johnny!
Mojbog!
Pomagajte mi, prosim! –Kaj je?
Johnny, Johnny … Je že v redu.
Mojbog.
Johnny …
Jezus!
Umaknite se. Ničesar se ne dotikajte! Umaknite se!
Takoj pridite z mano. Pridite.
Rada te imam.
V njegovih očeh so bili paraziti. –Kaj? Kako? –Prišli so v vodo.
Zaprla jo bom.
Kje je Sudi?
Sudi! Zapri tuš!
Jebi se! –Ne zajebavam se! Takoj zapri tuš!
Sudi! Sudi?
Sudi, prosim! Poslušaj me, odpri vrata! –Prasci!
Takoj, Sudi! Zapri tuš! Zapri vodo, poslušaj me!
Odpri vrata! Takoj odpri vrata!
Sudi, prosim. Poslušaj me.
Je že v redu.
V redu je.
Pridi sem.
Johnny …
Držim te. V redu boš.
V redu boš.
Naravnost skozi jeklo.
Jezus Kristus!
Pizda! Je že v redu, filter je.
Kam vodijo cevi?
Zdaj ne more nič noter ali ven. Razen čez pokrov.
Odpreti ga morava.
Si zmešana? –Pomagalo bi, če bi jih lahko identificirala.
Daj si jih gor.
Prosim, previdno.
Kaj je to?
Ne vem. Mislim, da bi lahko bile ličinke.
Te reči moramo spraviti ven iz zbiralnika.
Potem pa ga izprazni! Kaj še čakaš, za božjo voljo?
Kako? Nimamo črpalke. –Točno.
Svežo vodo potrebujemo. –Prevreli jo bomo!
Kaj pa bomo s pitno vodo? Ne moremo je!
Spraviti jih moramo ven! –Prebijejo se skozi filtre.
V naslednjih urah bodo verjetno pocrkale.
Samo pomiri se, vsi žalujemo. Kaj si pravkar rekla?
Če imam prav, so slanovodne ličinke v sladki vodi.
V naslednjih parih urah bodo pocrkale.
Prav ima.
Je bil Johnny tako pogrizen? –Ne, ni bil.
Samo osredotočimo se. –Kaj so rekli na tisti ladji?
Nič. Vsi so bili mrtvi.
Morska mrzlica jih je zajela. Vzeli so si življenje.
Obdržati moramo trezno glavo. Omid, odpelji Sudija v posteljo.
S Siobhan bosta na vsaki dve uri preverila vodo. –Dobro.
Ob zori bomo zmolili za Johnnyja.
Zdaj pa se spočijmo. Ti boš prva na straži.
Kaj? –V redu je, Ciara.
Bo v redu? Prav.
Sploh ne ve, kako mi je ime.
Alison O'Reilly. Še govoril nisem z njo.
O čem govoriš?
Čakal sem na pravi trenutek.
Pravi trenutek?
Potem pa …
V redu boš. –Ne morem verjeti …
Čas je.
So mrtve? –Mislim, da. –Ja?
Kmalu bodo razžrle zbiralnik.
Šibkejše so. Mislim, da jih je manj. Malo moramo še počakati.
Kdor veruje vame,
tudi če umre, bo živel naprej.
In kdor zaupa vame, ne bo nikoli umrl.
Imaš kaj za lažji spanec?
Zažgi motor, če bo treba. Samo hitro nas spravi domov.
Kaj delaš?
Še vedno krvaviš.
Omotičen sem.
Se je isto zgodilo Johnnyju? –Ne, vročino je imel.
Veliko krvi si izgubil, kar vpliva na tvoje oči.
Bom oslepel? –Ja, morda začasno. –Morda?
Oprosti, toda zdaj ti ne morem pomagati. Osredotočiti se moram.
Prekleta rdečelaska. Brez tebe tega ne bi bilo!
Mešaš naključje in vzrok.
Moji lasje so po naključju povezani s tem dogajanjem.
Sluz je bila! Stvar, ki se je prisesala na ladjo.
Zamenjala nas je za žival. Verjetno za kita.
In ko se je prilepila na nas, je proizvedla progenerativno snov.
Johnny pa je imel odprto rano. –Potem je šla sluz v njegovo kri?
In v sluzi so bila jajčeca? –Ne, da so bila. Še so živa.
Sudi ima odprte rane, mi vsi imamo ureznine.
Dovzetni smo, da se okužimo. Tako kot Johnny. Če se že nismo.
Kakšna dobra novica? –Takoj moramo pobiti tista jajčeca.
Kako pa? –Ne vem!
V laboratoriju sem preučevala vedenjske vzorce. Vi pobijate živali.
Daj sem.
Izvoli.
To ne bo delovalo.
Kaj pa naj?
Lahko izdelaš ultravijolično svetilko? –Zakaj?
Ikre drugih hadopelatičnih vrst lahko ubiješ z močno UV svetlobo.
Imaš pametni telefon?
Tega sem se naučil v lokalu univerze Tishreen.
Kje pa je to? –V Siriji.
Si tam spoznal svojo ženo?
Kako si uganila? –Ne ugibam. Preučujem vedenjske vzorce.
Dotikal si se poročnega prstana.
Drobcena je. –Samo poskusi. Kasneje jo bomo skušali povečati.
Premajhna je.
Kdaj bomo doma? –Čez približno 30 ur.
Do takrat bomo vsi okuženi.
Omid …
Še eno neumno idejo imam.
Si zmešana? –Razkužilo ne pobije jajčec, niti ne UV svetloba.
Z elektriko bi stresla ladjo? –Ja. Z varilnim aparatom.
Morska voda bo prevodnik. Okoli ladje bo pognala tok.
Dokler bomo nosili gumijaste škornje, ne bomo v nevarnosti.
Boš prevzel odgovornost? –Čakajte malo!
Kaj pa motorji? Strojnica? –Poskušal jih bom izolirati.
O, poskusil jih boš! Kaj pa nevarnost požara?
Sta zmešana? Ne! Hudiča, da ne!
Ne morete tvegati moje ladje! –V vsakem primeru je tveganje.
Ladja ali naša življenja.
Za božjo voljo, to je noro!
Omid že ve, kaj dela.
Prav, dajte.
Omid?
Gorimo? –Ne, samo površinska statika.
Je delovalo? –Mislim, da. –Hvala.
Ko bomo vedeli, da smo varni, se lahko izkrcamo na obalo.
Saj smo varni.
Pri Johnnyju so se znaki, da je bil izpostavljen, pokazali po vsaj 36 urah.
Očitno moramo počakati 36 ur od trenutka, ko smo uničili jajčeca.
Nocoj gremo v pristanišče.
Freya, če je kdo od nas okužen … –Potem mu bo že bolje v bolnišnici.
Freya, počakaj! Poznaš Božični otok?
Kaj? –Na njem je največja populacija rdečih rakovic. Vsaj bila je.
In? –Prišlo je nekaj rumenih mravelj in jih oslepilo. Samo par.
In zdaj tam ni nobenih rakovic več. Me razumeš?
Ja, v bolnišnico bi morale iti. –To je moje področje.
Živalsko obnašanje v morskem … –Ja, v laboratoriju.
To pa je resnični svet z resničnimi ljudmi!
In če gremo v takem svetu na obalo in jih eden od nas prenese,
se bodo te stvari zelo hitro razširile.
Jaz sem odgovorna za Sudija. Izkrvavel bo do smrti.
Ne smemo misliti samo nanj.
Ne bom izgubila še enega člana posadke.
Omid, tvojo pomoč potrebujem. –Kaj pa je?
Ko bomo prišli v pristanišče, mi pomagaj preprečiti izkrcanje.
Lahko kar pozabiš. Ob prvem vonju po kopnem bomo skočili dol.
Samo dokler se ne prepričamo, da nismo okuženi!
Si videla Sudija? Si ga videla? Takoj potrebuje pomoč.
Kje živiš?
V Galwayju. –Tam je 200.000 ljudi, ne? –Približno.
Nismo tako pomembni, da bi jih izpostavili tveganju.
Mogoče res. Toda kdo pa si ti, da boš rekla, da mora poba umreti,
da se bo lahko nekdo drug izognil morebitni nevarnosti?
Imam odprte ali zaprte oči?
Odprte.
Vse bo še dobro.
V redu je.
Sudi?
Bog nam daje upanje in moč. –Bog je naše upanje.
Ne bomo se bali, pa čeprav bomo izgubljeni sredi morja.
Bog je z nami, in ne bomo se umaknili.
Amen.
V samoizolacijo moramo.
Ti morda res nimaš življenja, ampak nas čakajo dolžnosti.
Poslušaj, Omidova žena je noseča. Spraviti jih morava domov.
Če hočejo, gredo lahko v bolnišnico. Zdaj pa spokaj. –Ne razumeta!
Me nisi slišala?
Si v redu?
Kako je Ger? –Ni okužen, če si to mislil.
Ne, ne …
Pizda! Pridi sem.
Zakaj se je motor ugasnil? –Povej jim.
Sabotirala sem ladjo.
Kaj?
Sabotirala sem ladjo.
Kaj je narobe s tabo, pizda?
Vsi imamo ureznine. –Toda ubili smo jajčeca!
Že prej bi se lahko okužili.
Priskrbeli si bomo pomoč. –Ni pomoči!
Naj obsedimo tu in umremo?
Ostanimo na ladji, dokler se ne prepričamo, da nihče ni okužen.
Tvojih 36 ur. –Ne gre zame.
Ampak za tvojo družino.
Za tvojega moža, tvojega otroka.
Lahko me obsojate, ampak moramo ukrepati.
Prevzeti moramo odgovornost.
Poslušaj. Vem, da sem jaz povzročil to.
Nikar.
Jaz sem ti dovolila.
Lahko bi se vrnili domov, ko nas je tista reč izpustila,
vendar sem nas zadržala tu. Nisi za vse ti kriv.
Bog ve, kdo bo naslednji.
Nekaj si videla v Johnnyjevem očesu, preden je umrl, kajne? –Ja.
Hočem, da nas testiraš.
Ničesar ne vidim. –Lahko jaz tebe?
Ničesar ne vidim. –Poglej še enkrat. Težko opaziš.
Ne, še vedno nič. –Preglej mene.
Ne ti. Omid. –Daj no, dovoli ji.
Mislim, da si v redu. –Jaz sem na vrsti.
Ničesar ne vidim.
Dobro. –Za prazen nič nas je ustavila.
Mene še nisi pregledala. –Ni mi te treba.
Kaj? –Daj mi to.
Pizda! Mojbog, žal mi je. –Je že dobro.
Pomiri se. V redu je. –Ne, poslušajte.
Tisti kraj … –Gerard, ne. –Ne bi smeli biti tam.
Kaj? –Kako to misliš?
Naskrivaj sem spremenil smer. Odpeljal sem nas v zaprto območje.
Zato smo videli kite.
Pridi. –Spremenil si smer? –Spremenil sem jo.
Obalna straža ve, kje smo?
Si vedela za to?
Ger, pridi. –Ciara …
Moral bi oditi. –Pridi.
Prekleta baraba! –Nehaj! –Johnny je mrtev. –Družina smo!
Res? Svojo družino imam.
Res mi je žal.
Žal mi je.
Mala svetlolaska.
Mala Niamh.
Mislil sem, da naju ne more doleteti še kaj hujšega.
Ni me strah smrti. Ker jo bom znova videl.
Počakaj!
Daj …
Freya …
Freya!
Boš vzela čoln? –Večje možnosti bom imela, da me najdejo. –Nehaj!
Tri dni boš potrebovala do obale. –Bom vsaj sama. –Daj no, Freya.
V premcu je beli špirit in obleke. Naredi baklo. Tudi napihljiv čoln je.
Prosim …
Kaj pa Niamh Cinn–Oir?
Naredi z njo, kar hočeš. Samo ladja je.
Iz ladje se sliši.
Sladka voda? Živijo v njej! Sliši se kot ena žival.
Pojedle so druga drugo kot paglavci. Na koncu ena zmaga.
Kako pa bova dobila eno žival ven?
Omamila jo bova. Skozi zbiralnik bova pognala elektriko.
Ne bo šlo, deluje samo v slani vodi.
Dobro, dobro … Parazitski življenjski cikel je.
Hadopelagik je, toda pritisk ni problem.
Hadopelagik je. –Ja, to si rekla.
Rada ima hladno. Segrela bova zbiralnik.
Jo bo to ubilo? –Ne, ampak jo bo upočasnilo. –Da jo ubijeva?
Da jo varno vrneva tja, kamor spada. –Si zmešana?
Redka žival je. –Mi tudi. –Inteligentni smo. –O tem kdaj drugič.
To je najina dolžnost! Na napačnem kraju je.
Samo preživeti hoče. Tako kot midva.
Tvegala bi življenje za nekoga, ki te hoče ubiti?
Kako bova segrela zbiralnik?
Preveriva.
Zdaj?
Omid!
Skozi trup je prišla.
Pojdi po hrano. –Toneva? –Toneva.
Beli špirit. Lahko narediva svetlobni signal. –S čim?
Si pripravljen?
Ne.
Greva.
Omid, pohiti!
Ne znam plavati!
Omid!
Primi me za roko! Primi me!
Ne, ne! Omid …
Hvala.
Hvala …
Siobhan …
Siobhan, poglej.
Okužena sem.
Ne, pokaži.
Dobro …
Poslušaj … Samo …
Naredila bova prevezo. Da se strup ne bo razširil.
Morda pa si imuna. Prav? Domov greva.
Dobro … –Omid …
Omid!
Prevod in priredba Marinko
Priredil in dopolnil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija